Matkaliput, olkaa hyvä!
(Naurua.)
Bingo!
(Radiosta kuuluu Sinfonia nro 3, säv. Leevi Madetoja.)
(Rysähdys.)
Lajunen miestenhuoneesta...
Meillä on täällä kuollut mies.
Pulssi laskee. Menetämme hänet.
-Ehkä niin olisi parempi... kuin elämä vihanneksena.
(Sydänmonitori hälyttää.)
05:12.
- Mikä vainajan nimi on? - Siitä ei ole tietoa.
-Ilmoita alakertaan. Minun on mentävä synnytysosastolle.
(Rusto narskuu.)
Onko se kuollut?
Ei kerran koska se liikkuu.
(Pojat etsivät radiokanavaa.)
(Radiosta kappale Valkoiset linnut, es. Markus Allan.)
valkoisin siivin pohjoista päin -
joutsenten lentävän näin
Valon ja lämmön saapuessaan -
tuovat ne taas Pohjolaan
Taakse taas jäänyt on talvinen yö
Tuntea voin kuinka rinnassain lyö...
- Käydäänkö ulkona? - Tulen kohta.
Mitäs tehdään? Pitäisikö se viedä sairaalaan?
En tiedä.
-Se on karkuri... vankimielisairaalasta.
Kysytään siltä sitten kun tokenee.
- Siihen asti saa levätä. - Sinähän sen päätät.
Niin päätän.
Hae kananmunia ja maitoa.
Äläkä viivy koko iltaa.
Kiitos.
- Hän osaa puhua? - Osaan minä...
En ole vain keksinyt mitään sanottavaa aikaisemmin.
- Te olette ystävällinen. - Siitä en tiedä mitään.
Meillä on ollut onnea... Tämä asunto ja Niemisen työpaikka.
- Mitä hän tekee? - Pääsi yövartijaksi hiilikasoille.
Pari yötä viikossa vain, mutta kuitenkin.
Pian voimme anoa kaupungin vuokra-asuntoa.
Vuoden, parin päästä alkavat ottaa uusia hakemuksia.
- Se on hienoa. - Mikä mies sinä olet?
- Kun en tiedä... - Et tiedä?
-Pääni on jotenkin vahingoittunut. En edes muista kuka olen.
Ai, ai, se on paha.
Juotko kahvia, jos keitän?
Ei kiitos.
(Laivan torvi.)
Nyt on perjantai. Mennään ulos syömään.
(Kuoroz)
Mä ystävän löysin, oi riemuani
Sain synneistä puhdistuksen
Ja aina voin siunata ystäväni, -
hän rauhan suo ihmeellisen
Hän mua lohduttaa, kun tie ahdistaa
On lähellä vapahtajain
En kurjuutta, murhetta kokea voi, -
kun Jeesusta seuraan mä vain
Hän uskollinen on...
Juotko oluen, jos tarjoan?
Loukkaannun ja muutun pahapäiseksi, jos kieltäydyt.
Vai oletko raittiusmiehiä?
-En ainakaan luulisi olevani. Mikäli minä tiedän...
-Sain tilin tänään. En paljoa, mutta riittävästi, -
ettei Kaisa välttämättä huomaa, jos otamme keskioluet...
Ehkä.
Kaksi olutta.
Minä maksan.
(Lokit rääkyvät.)
(Mz) Lokki.
TuhkakuppL
Natsa.
Taunus.
Kahdeksan kertaa kahdeksan?
- 61. - 72.
- Nainen. - Lasket leikkiä... se on hyvä.
Ei pidä lannistua, vaikka muisti on mennyt.
Elämä kulkee joka tapauksessa eteen-eikä taaksepäin.
Muutoin olisitkin pulassa.
Mihin asti muistat?
Istuin junassa...
- Ulkona oli pimeää. - Entä sitä ennen?
- Mustaa. - Lapsuus?
Ei risahdustakaan, pelkkä synkkä yö.
Nimi? Ikä?
-Anna olla... Istuin junassa, siinä kaikki.
Entä Helsinki? Oletko täältä?
Enpä usko. Kaupunki tuntuu vieraalta.
Otetaanko toiset?
Sinulla voi olla päässä verihyytymä muistin kohdalla.
- Alkoholi liuottaa sen pois. - Ota sinä. Tuo minulle vettä.
Minä olin nuorempana kova juomaan, ennen avioliittoa.
Saatoin juoda kaksikin päivää yhtä soittoa.
Mutta nuoria ollaan vain kerran.
Työmiehen kädet. Jotakin sinä olet tehnyt.
Jotain yksinkertaista, et vaikuta lukumieheltä.
- Kiitos. - Ei kestä.
Haen sen oluen.
(Nieminen viheltelee.)
Kaveri hei!
Ohi.
Se oli vain ajatus. Näin lapsena elokuvan, -
jossa kaverin muisti palautui, kun se sai iskun samaan kohtaan.
- Vai niin. - Niin.
-Kiitos oluesta. Taidan lähteä vähän kävelemään.
Ei kestä kiittää, sainpahan tekosyyn juoda itse kahdeksan.
Saatan kuitenkin saada selkääni kotona.
Pidä puolesi. Nähdään.
Ei se lasten nähden lyö.
Terve.
(Nieminen viheltelee.)
(Juna.)
(Radiosta kappale Do The Shake, es. The Renegades)
Siinä hän on. Tässä on Anttila.
-Jumalan ruoska. Ystäville. Mikäs mies te olette?
Ei se tiedä, löytyi rannalta, mikä lienee ajopuu...
Mies puhukoon omasta puolestaan.
Tämä on yksityisranta, mutta jos teillä on savuke, -
voin antaa asian olla. Tällä kertaa.
- Ei ole kuin sätkiä. - Sitten se on linnareissu.
-Teidän etunne saattavat olla yhtenevät. Tämä mies tarvitsee asunnon.
Se muuttaa asian. Jos asuisitte täällä, en tietenkään pidättäisi teitä.
- Onko teillä? -Mitä? - Tarjolla asuntoa.
Onko linnuilla siivet, ulvooko susi ikäväänsä...
- Eriksonin kontti on tyhjänä. - Missäs hän on?
Paleltui viime talvena.
Ymmärrätte, että tämä kaikki on epävirallista.
Jos viranomaiset kyselevät, -
tulen kieltämään teidät kolmasti niin kuin Pietari Jeesuksen hiilivalkealla.
Sattuneesta syystä en edes tiedä kuka olen.
Sitten meidän on tyytyminen suulliseen sopimukseen. Satanen.
- Kuussa? - Viikossa.
Maksetaan etukäteen joka maanantai.
- Eipä ole halpaa. - Minunkin on elettävä.
Monet maksaisivat merinäköalasta moninkertaisesti.
Ettekä te näytä siltä että kestäisitte talven yli.
Itse näytätte olevan pulskassa kunnossa.
Minun ruuansulatukseni ei kuulu tähän.
- Entä sähköt? - Sisältyy vuokraan.
Sähkölaitoksen tolppa on tuolla. Voin lainata hohtimet.
- Milloin voin muuttaa? - Heti kun käännän selkäni.
- Entä avaimet? - Näettekö jossain lukon?
- En. - Älkää sitten saivarrelko tai vien ovenkin mennessäni.
- Kuukauden vuokra etukäteen. - Saatte rahatjo huomenna, mikäli Luoja suo.
Hänen polkunsa ovat minulle tuntemattomat, mutta jos ette maksa, -
lähetän tappajakoirani puraisemaan teiltä nenän pois.
Siitä onkin vain riesaa, varjostaa maisemaa minne menenkin.
-Ette voisi enää tupakoida suihkussa. Näkemiin.
- Joutaako tämä? - Joo, ota vaan.
Kiitti.
- Mitä olen velkaa? - Jos näet minut suullani katuojassa, käännä selälleen.
Kaisa lupasi patjan. Meillä on ylimääräinen.
Jukeboksi.
Tuskin toimii.
(Korjauksen ääniä.)
Nämä jäivät ylitse. Nyt sen pitäisi toimia.
( That Crawlin Baby Blues, es. Blind Lemon Jefferson)
(Ukkonen jyrähtää.)
Keitossa oli liian vähän suolaa.
Sade on saattanut laimentaa...
Olihan siinä kaalia ja perunoita.
- Kas kun et lihaa halua. - Pois se minusta.
Hyvää se oli. Mikäs sinun nimesi on?
Haluat toisen annoksen? Ei tipu.
Näytät muuten surkealta.
Minulla on ollut vastoinkäymisiä, mutta tokenen kyllä näinä päivinä.
-Tule käymään täällä. Tarvitset uudet vaatteet.
- Tuollaisena kukaan ei ota sinua vakavasti. - Olen huomannut.
Koeta muutenkin ryhdistäytyä.
Nyt näkemiin, on jo kiire.
Minun täytyy kuulemma ryhdistäytyä.
Tiedätkö miten pyykkiä pestään?
Ei ole tullut opeteltua, koska Kaisa on hoitanut homman...
...toistaiseksi.
Eikä meillä ei ole pesukonettakaan, koska minulla ei ole luottoa.
Mutta naapurilla kyllä on, koska hän on äveriäs.
Sisään!
Keittäisin kahvin, mutta kahvi on loppu.
Kiitos, mutta nyt en ehdi. Miten voit?
Jos ei Puhtaanapitolaitos lopeta lakkoaan, -
täytyy alkaa laihduttaa tai muuttaa pois.
Missäs tässä kylässä on Työvoimatoimisto?
- Näetkö tuon kirkon tornin? - Näen.
- Jos seuraat sen varjoa, olet perillä. - Hienoa.
Eikö. Jos sallit...
Olen pahoillani, mutta tästä ei tule mitään.
- Kai te nyt sentään nimenne osaatte kirjoittaa? - Osaan...
Mutta nämä kysymykset...
-Jospa minä autan. Eihän se nyt niin vaikeaa ole.
Ensin sukunimi, sitten molemmat etunimet, -
Syntymäaika, Syntymäpaikka ja sosiaaliturvatunnus.
Voinko auttaa?
Odottakaa tässä.
-Pidättekö meitä pilkkananne? Kai teillä nimi on?
Tietenkin. Sain iskun päähäni, itse asiassa useita.
Niiden vuoksi en... muista aivan kaikkea.
Miksette kysy äidiltänne tai ystäviltänne?
- Kaikilla täällä on ystäviä. - On minullakin yksi...
- Mutta ei hänkään tiedä. - Löikö hänkin päänsä?
Teatteri koulu on tuossa kulman takana.
Heillä voisi olla teille käyttöä. Älkää tulko toiste tuhlaamaan aikaamme.
- Täällä on työhaluisiakin jonossa. - Entä toimeentulotuki?
-Nimi siihenkin vaaditaan. Nyt häipykää silmistäni.
Huumeita saatte kadulta.
(Taustalla soi Älä unhoita minua, es. Tapio Rautavaara)
Oi ystäväin, oi armahain...
- Maksaako se? - Ei vesi maksa.
Ottakaa vain.
(Kappalez) Oi ystäväin, oi armahain, älä unhoita minua
Niin kauan kun vereni lämmin on, -
mä muistan sinua
Ma kannan kuvas' rinnassain ja sua vain ikävöin...
(Nainenz) Jäi lounaalta yli.
- Näytätte nälkäiseltä. - Minulla ei ole rahaa.
-Ei se mitään. Menee muuten haaskuuseen.
Juotteko maitoa?
(Kappalez) Sen hehkuvan onnen mi sulta sain,
se polttaa päivin öin...
Tulit niiden vaatteiden takia.
Tulin koska annoit osoitteen.
Mutta kaikki on turhaa. En voi ostaa mitään. Olen hylkiö.
-Se ei ole meille uutta. Maksat sitten kun pääset jaloillesi.
Tämä kaikki on lahjoitustavaraa. Et pääse eteenpäin tuon näköisenä.
Jumalan armo pätee kyllä taivaassa, -
mutta täällä maan päällä on myös itse autettava itseään.
Sovituskoppi on nurkassa.
Pääset vielä pitkälle.
Et vaikuta juopolta.
Haluaisitko kertoa, mitä sinulle on tapahtunut?
-Jos kerrot nimesi. Kysyin sitä jo kerran, -
enkä nykyisessä tilanteessani uskalla keskustella vieraiden kanssa.
Se on Irma.
Odota siellä.
Käsittääkseni tuolla on onneton ihminen.
Meidän kai pitäisi auttaa häntä.
Hyvä on. Pyydä hänet tänne.
Nämä pitäisi lajitella ja kantaa sisälle.
Jokinen neuvoo teidät alkuun.
Jokinen.
Täällähän on kodikasta. Täytyisi varmaankin nostaa vuokraa.
Siitä haluaisinkin puhua, voin maksaa vasta perjantaina.
Kiinni!
Sinulla oli onnea. Yleensä se tekee kerralla selvää jälkeä.
Alahan pakata.
Rahat tulevat. Varmasti kuin kuolema.
Se sinua odottaakin, ellet maksa.
Minusta on tullut pehmeä.
Tällä menolla olen pian ulkona alalta.
Lähden viikoksi Tallinnaan. Koira jää vahtiin.
- Se syö vain raakaa lihaa. - Pidän siitä huolta.
-Se huolehtii itsestään. Älä yritä taputella -
tai tikat on heitelty.
Onko sillä nimi?
Hannibal.
Koska toimintamme perustuu hyväntekeväisyyteen, -
ymmärtänette ettemme voi maksaa samanlaista palkkaa kuin yksityiset.
- Totta kai. - Kuitatkaa tähän.
Panenko ruksin?
- Asutko jossain? - On minulla koti... asuntolassa.
-Voisinko saattaa sinua? Kadut ovat levottomia nykyisin.
En asu kaukana, selviän kyllä itsekin.
Niin varmaan, ajattelinkin lähinnä itseäni. Pelkään pimeää.
Ei ole sopivaa kuljeskella tuntemattomien kanssa.
Mehän olemme työtovereita.
Hyvä on, mennään.
- Tässäkö asut? - Tässä.
Kiitos vain saattamisesta.
- En pelännyt hetkeäkään. - Sepä hyvä.
- Varo! - Mitä?
Sinulla on roska silmässä.
- En tunne mitään... - Se on vasta menossa.
Anna kun katson.
- Varastit suudelman. - Olen pahoillani.
En ole herrasmies.
Tapaammeko huomenna?
Epäilemättä jos tulet töihin.
Hyvää yötä.
(Juna kiitää läheltä ohi.)
Tyydyttävää. Tseh, Hannibal, tänne poika...
- Se on tyttö. - Myyjä väitti urokseksi.
Saa palauttaa rahat. Ilmankos siitä ei ole mihinkään.
Miten Eestin-matka meni?
Saavutin matkalle asettamani tavoitteet.
Voisitko lainata autoasi lauantai-illaksi?
En ole eläessäni lainannut mitään.
Kaksikymppiä tunti plus bensat.
Ahneus on perisynti.
-Harrastan liiketoimintaa. Se on valtiovallan suojeluksessa.
Valtio ei tee syntiä. Que vadis.
Viidenkympin varausmaksu.
- Oletko varma, etten voi auttaa? - Luulen, että tämä on jo pilalla.
Joka tapauksessa se on valmista.
Hannibal...
Laitatko useinkin ruokaa?
En kovin usein.
- Herneet olivat hyviä... - Kävin eilen Kuussa.
- Vai niin. Millaista siellä oli? - Rauhallista.
- Tapasitko ketään? - Enpä juuri, oli sunnuntai.
- Siksikö palasit? - Siksi... ja muutenkin.
Teeskenteletkö vai etkö tosiaankaan muista mitään?
Muistan minä jotain...
Maantien varressa, pitkän suoran puolivälissä oli tehdashalli.
Tein jotain työtä, kirkas liekki, on kuuma...
Voi se olla untakin. Olen taas alkanut nähdä niitä.
- Se on hyvä merkki. - Ehkä...
Ajatus nimettömästä haudasta...
Istutaanko sohvalle kuuntelemaan musiikkia?
(Jukeboksista My Heart Must Do the Crying, es. The Renegades)
Oh you hurt me so, can I show the way I feel?
Wonder if you know that I thought your love was real...
(Musiikkia alakerrasta:)
On Jumalan lähteessä vettä, -
nyt janoavat ammentaa saa
Se täynnä on elämän vettä, -
mi kirkkaana ain kumpuaa
Lähteeni vain kirkas on ain
Kuivuus ei aikain saavuta sua
Sieluni, oi...
Kaikella kunnioituksella, jätkät, -
mutta eikö teille ole koskaan tullut mieleen laajentaa repertuaarianne -
- rytmimusiikin suuntaan? - Miksi? Näitä me on aina soitettu.
Minulla on kotona levyjä... Bluesia, rhythm'n'bluesia ja rock'n'rollia...
Voitte tulla kuuntelemaan, jos tahdotte.
Mikäs siinä... vapaa-aikana.
Mutta täällä on aika tarkat kaavat, mitä soitetaan.
Minä voin puhua yläkerrassa.
-Mielellään me uudistutaan. On me siitä rokista kuultu.
Laajentamalla ohjelmistoanne voitte saada uusia kohderyhmiä, -
jotka sitten, ajan myötä, saattavat kiinnostua myös aatteesta.
(Rockia jukeboksista.)
Ja uskoisinkin, että vaikka jätkien uusi tyyli -
olisikin osittain maailmallista, -
siitä olisi jossain määrin hyötyä koko aatteelle.
Musiikki ei ole toistaiseksi tappanut ketään.
Voisihan sitä kokeilla.
Lauleskelin itsekin jonkin verran nuorempana.
Mennään.
Koska huomenna on juhannus, -
ja vaikka se on se on alun perin pakanallinen juhla, -
esittää kuoromme poikkeuksellisesti laulun Pieni sydän.
Sen sanoista jokainen kuitenkin voi löytää ajatuksia, -
jotka kertovat maallisen vaelluksemme turhuudesta ilman Kristusta.
Niin pieni ihmissydän on
Vaan avara ja pohjaton
Se kätkee suuret unelmat-
ja vihan, lemmen maailmat
Riemujen rikkaus ja surujen summa, -
onnekas rakkaus ja tuskakin tumma, -
syömmehen pienehen mahtua voi
Onnea iloa oi
Aatosta jaloa ja alhaista mieltä, -
Tunteiden paloa ja kylmyyttä sieltä, -
syömmestä pienestä löytyä voi
Kaiken mi kohtalo soi
Olikohan tämä nyt viisasta?
Luoja tietää, mutta antaa heidän tanssia.
Lähdetkö lauantaina ulos?
Me olemme jo ulkona.
Minulla on autokin...
En voi järjestellä epämääräisiä tapaamisia työaikana...
...mutta kyllä se käy.
Niin pieni ihmissydän on
Vaan avara ja pohjaton
Se kätkee suuret unelmat...
- Minne haluat mennä? - Metsään.
- Otin sienikorinkin. Haemme kai Hannibalin mukaan? - Tottakai.
Se suojelee meitä susilta.
(Hannibal haukkuu.)
(Linnut laulavat.)
Noh...
Olisiko näistä syötäväksi?
Osittain...
Paitsi tämä on tappavan myrkyllinen.
Niinpä.
Saimme kai hyvän saaliin?
Saa siitä aterian.
- Mitäs nyt tapahtuu? - Menemme katsomaan jätkiä.
Hommasin heille keikan.
Olenkin ajatellut ryhtyä rock'n'roll -manageriksi.
Olet kovin puuhakas nykyisin.
Elämänilosi näyttää palanneen.
Tunnen itseni voimakkaaksi, koska sinä innoitat minua.
Kaikki on armoa.
(Musiikki: Paha vaanii, es. Marko Haavisto 8; Poutahaukat)
Mua paholainen vaanii joka kulman takana
Missä vain mä kuljen, kuiskii kieli katala
Sen silmät mua katsoo olutlasin pohjalla
Sen hymyilevän huomaan vieraan tytön huulilla
Mua paholainen vaanii joka kulman takana
Minne vain mä kuljen, on tuo tunne mukana
Kaiken aikaa onneni on vaakalaudalla
Jos se ei käy sisälle, se oottaa ovella
Luoja auta, pidä kurissa
Kaidalla tiellä, poissa kiusauksista
Luoja auta, vaikka tukista
Pidä mieli kirkkaana ja paita puhtaana
Tuo varjo aina auringosta osan piilottaa, -
kauneimpiinkin uniin siipinensä liihottaa
Tänään kuljen hymyillen vaan tiedä tulevaa
Pelimme kun etenee vain päivä kerrallaan
pääsylippu-
- Kuinka niin? - Ette ole maksaneet.
Minähän tämän järjestin.
- Niinhän te luulette. - Luulen vai?
- Kyllä. - Kappas vain.
- Tehän olette röyhkeä. - Enkö olekin.
Luoja auta, pidä kurissa
Kaidalla tiellä, poissa kiusauksista
Luoja auta, vaikka tukista
Pidä mieli kirkkaana ja paita puhtaana
- Voisinko minäkin koettaa? - Siitä vaan.
Kyllä teille töitä löytyy. Voitte ilmoittautua konttorissa -
ja aloittaa ensi maanantaina kello seitsemän.
On yhdentekevää vaikka kertoisitte nimeksenne Franklin Delano Roosevelt-
ja syntyneenne Egyptinkorvessa, -
kunhan saan tiedot joiden mukaan pidätän verot ja eläkemaksut.
Muusta valtio ei ole kiinnostunut ja minä vielä vähemmän.
Joka toinen työntekijä tulee nykyisin Kirgisiasta -
ja vaihtuu kahden viikon välein. Mutta pankkitilin te tarvitsisitte.
-Ettekö voisi maksaa käteisellä? Niin kuin ennen...
Milläs pankit sitten eläisivät?
Eihän kukaan pystyisi valvomaan teidän rahankäyttöänne.
Voisitte elää kuin pellossa ilman minkäänlaista kontrollia.
Mutta kun on tämä nimiongelma...
Kyllä me teille nimi keksitään.
Älkää olko niin avuton. Avatkaa Sveitsissä numerotili -
ja palatkaa sitten asiaan.
Päivää! Kuinka voitte tänään?
En kovin hyvin. Mitä saisi olla?
Avaisin tilin.
Täyttäkää tämä.
Ette ymmärrä. Tässä kysytään nimeä.
Tarkoitan sellaista numerotiliä, jotka on Sveitsissä käytössä.
Kyllä tähänkin tulee numero, mutta nimi tarvitaan myös.
Sveitsissä ollaan vapaamielisempiä, mutta täällä Suom...
- Mihinäs kaikki muut on? - Tämä on pieni konttori, ei ole muita.
Nostaisin tuolta tililtä 247000.
Saldo on mainitsemanne summan verran, mutta tili on jäädytetty.
Tiedän sen.
Mikäs tuo on?
Se on valvontakamera, mutta...
...se ei toimi. - Ei... ainakaan enää.
Ala laskea rahoja.
Tässä ei ole sellaisia summia, täytyy hakea holvista.
Sinä tuut mukaan.
Laske tarkkaan, en halua ylimääräistä.
-Osaan ammattini. Älkää olko huolissanne, -
ylimääräistä ei tipu, joutuisin maksamaan sen omistani.
Joudun sulkemaan oven, että saan vähän etumatkaa. Olen pahoillani.
Se on ihan ymmärrettävää teidän asemassanne.
Se on hyvä, että ymmärrätte.
Pysykää siellä.
Ei tainnut oikein onnistua?
- Mikä? - Tilinavaus.
Se nyt olisi ollut samantekevää, koska konttori on viimeistä päivää auki.
- Miksi? - Koko konserni myytiin Pohjois-Koreaan.
- Mitäs pankinjohtaja siihen sanoi? - Ei mitään.
Hän päätyi henkilökohtaiseen ratkaisuun saatuaan potkut-
38 vuoden palveluksen jälkeen. Vuotta ennen eläkeikää.
- Vai niin. - Niin.
Happi alkaa loppua.
Ilmastointi katkaistiin aamulla säästäväisyyssyistä.
Onneksi poliisit tulevat heti hälytyksen saatuaan.
Minkä hälytyksen?
Kuolemme siis tähän.
Ainahan voimme hengittää sisäänpäin.
Haittaako, jos tupakoin?
Sureeko koivu pudottamaansa lehteä?
Puhut melko sekavia.
(Hälytyssireeni.)
- Oli hauska tutustua. - Ilo oli kokonaan minun puolellani.
-Tässä ei mene kauaa. Tarvitsemme muutamia tietoja.
Kuulusteltava kieltäytyy paljastamasta henkilöllisyyttään, -
eikä häneltä löytynyt minkäänlaisia henkilöllisyystodistuksia.
Näissä olosuhteissa ei tähän kuulustelupöytäkirjaan ole, -
toistuvista pyynnöistä huolimatta, saatu kuulusteltavan allekirjoitusta.
On päätetty ottaa kuulusteltava kiinni siihen saakka, -
kunnes hänen henkilöllisyytensä -
ja mahdollinen osallisuutensa ryöstöön on selvitetty.
- (Poliisiz) Joko muisti on palautunut? - Ei vieläkään.
Emme me teitä rikostoveruudesta epäile.
Pankkivirkailijan kertomus oli siinä suhteessa yksiselitteinen.
Sitten voinen lähteä.
Irtolaislaki on tosin kumottu, -
mutta meillä on pykäliä, joiden avulla te pysytte täällä.
- Saatatte esimerkiksi olla ulkomaalainen. - Puhun kai suomea...
-Teikäläiset oppivat nopeasti. Ette näytä suomalaiselta.
Miten pääsitte maahan?
Hetkinen...
Minulla on käsittääkseni oikeus yhteen puheluun.
Olette katsellut liikaa elokuvia.
- Kenelle te sitä paitsi soittaisitte? - Tyttöystävälle.
Olettepas te pitäneet kiirettä.
- Kai hänellä sentään nimi on? - Ei teille.
(Puhelin.)
Inkeri puhelimessa.
Irma!
Se on sinulle.
Haloo?
Rikoslain 16. luvun 4. pykälän mukaan -
"henkilö syyllistyy niskoitteluun poliisia vastaan, -
jos hän kieltäytyy antamasta poliisimiehelle poliisilain -
10. pykälän 1. momentissa tarkoitettuja henkilötietoja.
Näin ollen hänet on tuomittava, jollei teosta muualla laissa -
säädetä ankarampaa rangaistusta, niskoittelusta sakkoon -
tai vankeuteen enintään kolmeksi kuukaudeksi."
Mitäs siihen sanotte?
-Hän ei sano siihen mitään. Olen hänen asianajajansa -
ja edustan kuulusteltavaa tästä eteenpäin.
Kyseinen lainkohta tulee sovellettavaksi vain siinä tapauksessa, -
että voitte osoittaa päämieheni rikkovan sitä vakain tuumin ja harkiten.
Näin ei kuitenkaan ole, -
koska kyseessä on väkivallan aiheuttama ilmeisesti tilapäinen muistinmenetys.
Korkeimman oikeuden ennakkopäätöksen numero 116 vuodelta 1920 mukaan -
poliisi on pitäessään hänet kiinniotettuna yli 48 tunnin ajan -
syyllistynyt paitsi virkavirheeseen -
myös vapaudenriistoon.
Päämieheni on kuitenkin neuvostani -
suostunut pidättäytymään kanteen nostamisesta, -
mikäli hänet vapautetaan välittömästi -
eikä muihin toimiin hänen henkilöään vastaan -
tämän sattumuksen johdosta ryhdytä.
Mielenterveyslain 2. luvun 8. pykälän mukaisesti -
päämiehenne toimitetaan hänen tahdostaan riippumattomaan -
psykiatriseen sairaalahoitoon, koska hän ilmiselvästi -
on vakavan mielenterveyshäiriön vuoksi hoidon tarpeessa siten, -
että hoitoon toimittamatta jättäminen olennaisesti pahentaisi sairautta.
Pykälän 3. momentin mukaan edellä mainittu hoitoon määrääminen -
on mahdollista vain, -
"jos muut mielenterveyspalvelut eivät sovellu käytettäväksi".
.Jotta ylipäänsä voisitte soveltaa kyseistä lainkohtaa, -
teidän olisi pitänyt 48 tunnin kuluessa -
hankkia lääkäriltä tarkkailulähete.
Saisinko nähdä sellaisen?
-Voisitteko jättää meidät hetkeksi. Voitte odottaa käytävässä.
Se siitä. Toistaiseksi.
Välttäkää enempiä vaikeuksia, etenkin lain suhteen.
Tässä on teille sikari.
- Kuka teidät lähetti? - Pelastusarmeija.
Kas... Tekö siinä?
- Seurasin teitä poliisiasemalta. - Miksi?
-Pyytääkseni anteeksi. Jouduitte takiani vaikeuksiin.
Olin niissä jo ennestään.
Ajattelin, josko tekisitte minulle palveluksen. Korvausta vastaan.
Olin maansiirtourakoitsija. Ostin kaksi uutta konetta, -
ja samassa kaikki romahti, tehän tiedätte.
Sitten pankki irtisanoi lainani.
Sanoivat karsivansa epäluotettavat asiakkaat.
Koneet myytiin pankille alihintaan.
Kolmen viikon kuluttua pankki myi ne kolminkertaiseen summaan.
- Ymmärrättekö mistä puhun? - Sinnepäin.
Kun tilini äkkiä suljettiin, -
en voinut maksaa palkkoja miehille, jotka olivat jo työnsä tehny.
Jouduin panemaan heidät tien päälle -
ja jäin vielä velkaa.
Voiko mies kestää sellaista?
- Ei. - Ei.
Ei minunkaan mielestä.
Niinpä tein niin kuin tein.
Rahat olivat joka tapauksessa minun omiani.
- Teettekö sen palveluksen? - Mikä se on?
Täällä on liikaa ihmisiä.
Mennään puhumaan muualle.
Näissä kaikissa on päällä summa ja nimet-
ja tiedot, mistä heidät löytää.
Minä olen Pohjanmaalta meillä ei jäädä velkaa.
No niin. Tässä, -
ja tämä tässä on teille.
- Miksette vie itse? - Liian epävarmaa.
Poliisi tietää, kuka teki ryöstön.
Siinä tapauksessa tämä ei ole kaikkein turvallisin paikka.
No ei sillä ole väliä.
- Hoidatteko homman? - Hoidan.
Sanokaa pojille, että olen pahoillani siitä mitä tapahtui, -
mutta näin kävi.
Teidän on parasta lähteä nyt.
(Laukaus.)
(Nieminenz) Aika pieniä perunoita.
-Sää ei ollut suotuisa. Aina näistä sopan saa.
- Milloin ajattelit sen valmistaa? - Miksi se sinua niin kiinnostaa?
Minulla on sipuli, ilman sitä soppa ei onnistu...
-Näitä on kahdeksan... Kolme täytyy säästää talven varalle -
ja ainakin kaksi siemenperunoiksi.
Meidän maanviljelijöiden täytyy ajatella myös tulevia vuosia.
Syömme vain sen mikä jää yli.
Näistä ei riitä kolmelle. Ajattelin kutsua Irman kylään.
- Joten minä en saa yhtään? - Et.
- Oletpa itsekäs. - Olen realisti.
Te kaupunkilaiset olette hetken lapsia.
Mistäs tiedät, vaikka olisit itsekin kaupunkilainen.
Ja saanut tällaisen sadon? Mahdotonta.
Anna edes puolikas keripukin varalta.
Ilman hampaita en selviä.
(Auton töötti.)
(Nieminenz) Täytyy mennä.
- Henkilöllisyytenne on selvinnyt. - Vai niin.
Päästimme kuvanne lehtiin, ja vaimonne otti yhteyttä tänä aamuna.
- Vaimoni... - Aivan.
Teidän nimenne on Jaakko Antero Lujanen.
Tuntuuko tutulta?
- Oletteko varma? - Olemme.
Olette kotoisin Nurmeksesta ja ammatiltanne hitsari.
- Mitä te puhuitte vaimosta? - Hän on ehdottoman varma.
Paikallinen poliisi näytti hänelle kuvanne.
En tiedä miksei katoamisestanne ole koskaan tehty ilmoitusta.
Jos sinulla kerran on vaimo, siellä jossakin, -
sinun on palattava kotiisi.
En halua.
-Avioliitto on pyhä. Toin juna-aikataulut.
Jäätkö vielä hetkeksi?
Se ei olisi sopivaa, -
varsinkaan nyt kun olet naimisissa.
Voisit auttaa minua pakkaamaan.
- Eihän sinulla ole mitään. - Juuri siksi.
Istutaan vaan hiljaa.
Tein sinulle eväät.
Kotisi on niin kaukana...
Ethän unohda...
Surun lastako...
Kuinka voisin?
Olithan ensirakkauteni.
- Se oli kauniisti sanottu. - Niin oli.
Mene... On jo aika.
(Ovikello.)
- Terve. - Terve.
Onko äitisi kotona?
Olet aina ollut surkea imartelija.
- Et kai ole odottanut minua? - Vuosia.
Anteeksi, että kysyn, mutta...
Riitelimmekö me useinkin?
Sinä et tosiaan taida muistaa paljoakaan...
En mitään.
Riideltiin me. Yhä enemmän.
Sitten se johti eroon.
En ymmärrä.
- Joinko minä liikaa? - Et. Et juonut lainkaan.
- Olit raivoraitis. - Minäkö? -Niin.
Sen sijaan pelasit.
Pajatsoa, flipperiä, pokeria... mitä vaan.
Hävisit ventissä kaikki LP-levysi.
- Mitä sitten tapahtui? - Jatkoimme jonkin aikaa.
Itsesyytöksesi tekivät sinusta puhumattoman.
Itse en ollut sen parempi.
Lopulta nukuimme eri huoneissa...
Jatka...
Sitten haimme eroa.
Sinä lähdit etelään jonkun työpaikan perässä, -
enkä kuullut sinusta ennen kuin lehdestä...
Äkkiä olit kuuluisa...
Kuva ja kaikki...
Mitäs nyt?
Avioero astui voimaan kesäkuussa.
Olisin lähettänyt paperit sinulle, mutta et jättänyt osoitetta.
Kun et ottanut yhteyttä, ajattelin että et välitä sen vertaa...
Olen pahoillani.
Minut piestiin.
Olisin kyllä kirjoittanut, jos olisin tiennyt sinusta.
Ovaskainen.
Lujanen.
- Tapellaanko? - Miksi?
- Minä rakastan tuota naista. - Se on hyvä.
- Hänkin näyttää pitävän sinusta. - Mitäs tuo tarkoittaa? -Ei mitään.
- Ei mitään? - Ei.
- Ettäkö sinulla ei ole vaatimuksia? - Miksi olisi.
Rakastakaa toisianne niin kuin rakastaisitte itse itseänne.
Puhu suomea.
Olemme eronneet, -
eikä sitäkään ennen näytä menneen kovin hyvin.
- Etteikö tarvitse tapella? - Ei minun puolestani.
Taidat olla hienompi mies kuin mitä olen kuullutkaan.
Sivuutan tuon.
Yksi vaatimus minulla on.
- Olet hyvä hänelle. - Sopii. Se on selvä.
- Heitänkö sinut asemalle? - Heitä.
Kun kaikki on selvää, voit sanoa hänelle näkemiin, jos haluat.
Tässä sakenne, hyvä herra.
Kiitos.
(Taustalla soi Hawaii No Yoru, es. Ken Yokoyama.)
(Puhelin.)
(Pahoinpitelyn ääniä.)
Eikö me tapettu tuo jo kerran?
Päätit sitten palata.
Ilmeisesti.
Mitäs tämä on?
Saavat ansionsa mukaan.
Ovat hakanneet useita meikäläisiä.
- Teikäläisiä? - Meikäläisiä.
Soitan ambulanssin, mutta jos sallit, en aio pitää kiirettä.
Lähdetäänkö?
- Mihin? - Mihin olit menossa...
Kotiin.
Ruokalassa olisi iltamat.
( Muistatko Monrepos'n, es. Annikki Tähti 8; Poutahaukat)
Muistan puiston kaunehimman
Ihanimman Monrepos'n
Usein haaveissani kuljen -
satumaani lehmustohon
Kaunehimmat kaarisillat, -
Ihanimmat kuudanyöt -
nähnyt puiston katveessa oon -
M0nrepos'n
Aikain menneitten taa, -
aatos taas samoaa
Ajan sen mennehen, -
tarun ihmeellisen, -
voin vieläkin tavoittaa
Muistot puiston kaunehimman
Ihanimman Monrepos'n
Iäks syömmeen kätkenyt oon -
Monrepos'n
Aatoksein aina saa...
- Et viipynyt kauan. - En.
- Pelkäsin jo hetken... - Turhaan.
Tekstit: Janne Kauppila Saga Vera Oy